Ta reda på vad han heter.
Jag söker Robin av Locksley, men han är visst inte hemma.
Ni kanske vet var han är? Jag behöver språka med honom.
Ingen vet. Ingen vet...
Då utfäster jag en belöning.
Vad sägs om 20 pund?
- Då kanske nån minns plötsligt. - Ut med språket!
Skär ut hans tunga. En varje timme - tills någon talar.
- Ni begår ett misstag. - Ska du skicka en armé på oss?
- Skulle vi vara rädda för sheriffen? - Vi är också emot honom.
- Vill du ha medalj, eller? - Vi är på samma sida! Säg åt honom!
Kaninen är inte... Jag är rädd att den inte är genomstekt.
Jag är rädd att han äter dem råa.
- Oklokt. Det är ju farligt. - Håll klaffen, hördu.
- Är du adelsman? - Ja...
...och nej.
Han luktar som en adelsman. Ljuvligt.
- Lavendel. - Rosenblad.
Hjälpte du honom att bada, eller?
- Du luktar också lavendel. - Nej, jag tog ett rosenbad.
Skulle de vara på vår sida? Hur många laglösa tar lavendelbad?
- John? - Det är inte lavendel. Som du vill...
- Här är åtta pence, John. - Låt honom behålla slanten.
- Varför har du ingen väska? - Jag planerade ingen utflykt.
Är det sånt här ni sysslar med? Urskillningslöst stjälande?
- Vad säger han? - Bryr ni er om vem ni stjäl från?
Min vän har bara åtta pence. Det kanske är allt han har.
Hjärtknipande. Bryr vi oss? Vi bryr oss inte.
Vi är dödens. Laglösa...
- Mycket sofistikerat. - Såna stora ord...! Läskigt.
Vilka gräsliga män. De lämnade oss att dö här.
Om de inte hade våra vapen hade jag allt gett dem stryk.
Men...? Du?
Vänta lite här nu...
- Du var fri! Varför slogs du inte? - Det var klokast att vänta.
- Varför då? - Därför att du har rätt, Much.
Vi borde lära dem en läxa. Mina herrar...
Å, nej! Snälla...!
Jodå. Kom nu.
Tick tack, tick tack...
Jag känner inte vinets smak. Jag dricker det bästa, förstås-
- men min gom är inte tillräckligt känslig.
Jag är rädd att den inte är genomstekt.
Det här är vår skog också, är jag rädd.
Av med paltorna.
Robin!
Oacceptabelt! Vår herre...
Robin kommer att återvända.
- Robin blir aldrig härskare. - Över Sherwood, kanske.
- Robin av Skogen. - Det låter bra.
- "Robin Wood". - Det hade Guy säkert gillat.
- Säg det till honom. - Nej, han kanske inte gillar det.
Ni är avskyvärda. Vet ni det?
Vi stred i fem år i Heliga landet. Till vilken nytta?
För att såna som ni ska kunna löpa amok-
- med era lagvidrigheter och ert fruktansvärda käk!
Och er spydighet! Er... spydighet!
Spydighet, spydighet...
- Dansa. - Va?
- Dansa. - Sällan.
Dansa!
- Utmärkt. Som dansande björnar. - Hur känns det?
Ni behandlar era medmänniskor som djur! Hur känns det?
Ni stjäl från såna som har det värre och lämnar dem att dö.
Ni är inga engelsmän. Ni är inte det England vi stred för.
Är döden nåt att skryta med? Hur kan ni råna honom-
- när sheriffen skinnar oss om och om igen?
Ni gömmer er här medan han plundrar.
Vad ska du göra åt det, då?
Stoppa honom. Jag ska stoppa honom.
Man kan inte stoppa en sheriff.
Bara kungen kan avsätta honom.
När kungen återvänder blir han straffad.
Till dess ska vi förstöra för honom.
Skattepengarna ska återbördas till de fattiga.
Vi ska plundra honom!
Om ni hade haft nån ryggrad hade ni ägnat er åt det istället.
- Spännande, lavendelpojken. - Lycka till.
Det vore ett misstag, är jag rädd.
Du har inget att säga till om, dumskalle.
Ni har bundit oss, vi har bundit er.
Ska vi säga att det är jämnt?
- Honom gillar jag inte. - Det är ömsesidigt.
Är du Robin av Locksley? Earl av Huntingdon?
Utmärkt.
En timme till har gått. Var är Robin?
Tala! Han blir aldrig er herre igen.
Han kan inte hämnas på er. Jag är er herre nu - för gott.
Lossa repet, åtminstone.
Locksley? Har du fört oss hem?
- De har utlyst en belöning. - Tjugo pund.
- Du får gå dit med honom. - Jag antas vara död.
- De känner inte igen dig. - Om de gör det, blir jag hängd.
- John, då? - Honom känner de garanterat igen!
Vi går dit allesammans.
Det är hemskt olyckligt. När en man drar ut i krig...
...kan han bli desorienterad...
...och hans syn på lagen förvrängs. Det är vad som hände Robin.
Jag har hört att det finns läger i Heliga landet-
- där män lär sig att hata hemlandet-
- och återvänder hem för att utplåna det.
Det kanske hände Robin. Men något vi vet säkert-
- är att er före detta herres handlingar i Nottingham-
- inte utfördes, som ni tycks tro, i frihetens namn.
Låt er inte luras. Han hindrade rättvisan-
- och därigenom angrep han vårt lands grundvalar.
Landet vi alla arbetar och betalar skatt för.
Det ville han beröva oss - våra skattepengar och vårt slit.
Ni får väl skära ut en tunga till...
Nej! Nej! Nej!
Så otäckt och brutalt.
- Det är min hustru Alice. - Så du är hennes John?
- Hon trodde att du var död. - Det är dig de vill ha.
Det går inte. De hänger dig!
Jag kan rädda din hustru. Släpp mig.
Lossa repen och ge mig bågen. Jag är en duktig skytt.
- Det såg du tidigare. - Lita på mig.
Han är här. Leta rätt på honom.
- Kom nu. - Gud vare med er.
Du har tjänat mig väl, och jag lönar dig såhär. Jag ber om ursäkt.
- Nej...! - Gå. Jag hittar ett sätt.
- Sheriffen hänger dig. - Då dör jag åtminstone levande.
Mycket listigt, sheriffen. Jag beundrar er logik.
Jag undrar... Om jag berättar var jag finns-
- får jag de 20 punden då? Då kan varje familj få ett pund var.
- Det räcker till mat hela vintern. - Mycket lustigt. Lägg ner bågen.
Jag är Guy av Gisborne, godsherre och snart earl av Huntingdon.
Era tjänster behövs inte längre. Lägg ner bågen.
- Det var en grym lek. - En lek...?
Ni verkar inte förstå. Man leker inte med mig.
Ni gjorde ett misstag i Nottingham. Ni försökte vara böndernas hjälte.
Visa mig hur deras hjälte ser ut, då.
Ska vi diskutera det vid ett möte i morgon bitti?
Ledtråd: Nej. I morgon bitti ska ni hängas.
Nu är allt hopp ute.
- Jag gillade honom. - Inte jag.
Han räddade din hustru. "Gillade"? Han är inte död!
Dåre.
- Är vi rika? Vad är det? - Han såg sin hustru.
- Ingen belöning? - Min herre överlämnade sig.
Sheriffen skar ut tungor. Skulle han bara stå där och se på?
Det hade varit rätt lustigt.
"Har du tappat målföret" blir: "Tog sheriffen ditt målföre?"
- Va? - Om nån var lite tyst...
...hade man sagt: "Tog sheriffen ditt målföre?"
Vi kan inte bara sitta här.
Vi måste göra något. Vi måste dit och frita honom!
- Hur? - Det tjänar ingenting till.
- Du hade varit död utan honom! - Det är sant.
Men allt var egentligen ett missförstånd.
Ni kan inte låta honom dö. Will?
Då, så. Jag går ensam.
Vi ses. Stopp där! Nån häst blir det inte.
I vilket hus bor min hustru? Jag tänker hämta henne.
- Hon kan bo i skogen med oss. - Nej, det kan hon inte.
- Varför inte? - Det är något du inte vet om...
Nu är vi inte så mäktiga längre, va?
- Prästen kunde kostat mig jobbet. - Ett jobb - mot fyra liv?
Nu räddar han ingen. Han är inte Robin av Locksley längre.
- Nu kallas han Robin Wood. - Robin Hood (=huva)?
Du får ingen huva imorgon. Pöbeln ska se skräcken i dina ögon.
De ska se hur de tränger ut ur sina hålor.
- Ingenting? - Jag varnade honom för sheriffen.
Han borde ha lyssnat på far. Nu är han laglös - en ynklig sådan.
Det där var... Förlåt mig.
Det var orättvist. Han är långtifrån ynklig.
Han greps efter en dag. Är inte det ynkligt?
Han överlämnade sig självmant för att rädda tungor.
- Tungor? - I Locksley.
Sheriffen skar ut folks tungor för att få veta var Robin fanns.
Jag hatar sheriffen.
Och jag hatar er om ni inte hjälper Robin.
Jag ska försvara honom, men... han har dömt sig själv till döden.
Hans öde är... Ni borde ge upp.
I Heliga landet sa min herre ert namn i sömnen.
God afton.
- Vem är du? - Vem är du?
Jag heter John, men jag kallas Lille John.
Vet du varför? För att min far kallades Lille John.
Han var en hjälte - och stor. Vad heter du?
Jag är god vän med din mor.
- Hur har hon det? - Hon är alltid trött och syr jämt.
Men allt blir bättre nu när Robin är tillbaka.
Han ser till att vi har mat. Vi var på fest hos honom.
Jag åt massor av fläsk, och mor åt fisk.
- Men jag gillar inte fisk. - Det är hennes älsklingsmat.
Robin kommer väl tillbaka från Nottingham?
- Jag... - Lille John? Var håller du hus?
- Vill du komma in? - Det kan jag inte.
John? Det är sent. Kom nu.
- Jag insåg en sak. - Ni ville väl inte prata?
Det var innan jag fick insikten.
Ni är en mycket framstående bågskytt.
Varför sköt ni mig inte?
Ni hade mannar överallt. Jag hade bara några få.
- Ni var för många. - Det kan ni ha rätt i.
Men ni överlämnade er självmant.
Jag bryr mig om mitt folk mer än om mig själv.
- Det förstår inte ni. - Det är inte poängen.
Vill ni höra poängen? Ni bryr er mer om mitt liv än ert eget.
Nej.
Varför dödade ni mig inte? Ni visste att jag skulle avrätta er.
Börjar ni bli rädd? Har ni mist er blodtörst?
Robin av Locksley, kungens ärade, privata vakt...
Hur många dödade ni? Och nu är vi i Locksley-
- där era kära har råkat illa ut, men ni dödar mig ändå inte.
Jag skulle inte tveka att döda er.
Det kan hända.
Om det var enda sättet att undvika blodspillan. Men så var det inte.
Ni behövde inte döda mig för ni kunde offra er själv.
- Det är precis vad ni gjorde. - Tro vad ni vill.
Om jag blir hängd i morgon gör det ingen skillnad.
Se, vem som blev tyst plötsligt...
Öppna grinden.
Ni får gå. Men om ni gör det-
- lär era vänner i byn inte tala med er, så att säga.
Det här gillar jag.
Varför ska man färdas 300 mil för att bekämpa ondskan-
- när den verkliga cancersvulsten finns här?
Hör ni det där?
Det är bestämt en död mans röst...!
- Jag hade gått om jag vore du. - Du är inte jag.
Har du nånsin kysst en pojke vid namn John?
Om du aldrig kysst en pojke vid namn John
Vet du ej vad du gått miste om
Du har ej kysst Lille John
- Klarar gnällspiken sig, tro? - Vad tänker han göra?
Strosa in i Nottingham och säga "släpp min lavendelvän"?
- De är dödens lammungar. - Du kunde ha gett dem hästen.
Då hade vi förlorat en häst också.
Om Robin dör blir Locksley-borna som ni.
- De har inget kvar att leva för. - Rädda honom, då! Hejdå!
Vi är laglösa! Vi är på flykt!
Vad händer med dina kära, då?
Vet du vad som händer med familjen när en försörjare dör?
- Vi ska inte till Nottingham. - Vi ska till Nottingham.
Vad förskaffar oss den äran, sir Guy?
Kom och besök mig i Locksley. Det tillhör mig nu.
- Jag vet inte... - Jag siktar högre än så, som bekant.
Nu äger jag mark igen.
- Min far hade varit stolt. - Gratulerar.
Vissa av mina mannar skrattade åt min titel.
Det fanns ju inget Gisborne.
- Är Locksley ert Gisborne nu? - Ja, faktiskt.
- Jag tänker döpa om det. - Gör det verkligen nån skillnad?
En nygift kvinna byter namn. Det gör skillnad.
Robin, då? Han kommer att bestrida att ni tagit över godset.
- Han ska dö. - Om han förklaras skyldig.
- Nån rättegång behövs inte. - Lagen kräver en rättegång.
Ja, men han är laglös.
Sheriffen har utfärdat särskilda föreskrifter.
Laglösa är krigsfiender och kan gripas utan vidare.
De kan avrättas utan rättegång.
- Vi befinner oss i krig. - I Heliga landet, ja. Inte här.
- Förlåt, jag väntade er inte. - Sir Guy skulle precis gå.
Försvinn! Snälla du...
En sån duktig vovve...
Behöver du hjälp?
Jag kollade bara läget där uppe.
Precis som jag trodde, är stegen helt värdelös.
Sätt igång, då!
Kom då, sötnos. Nu ska vi ha roligt.
Var är den? Ringen min far gav dig innan han visste hur slug du är.
Att be brukar inte fungera. Jag hämtar tumskruvarna.
- Fungerar de? - De här? De är underbara.
Kommer ni att höra vad han säger? Då kanske ni stjäl ringen.
Jag uppskattar enkla nöjen. Att åsamka folk smärta räcker gott.
Om ringen inte återfinns faller misstankarna på er.
Bäst att ni går.
Vänta utanför. Han vågar inte angripa mig.
- Gå. - Ja, Ers nåd.
- Dåre! - Det har du redan sagt.
Jag sa att det inte lönar sig att konfrontera sheriffen.
- Jag hade inget val. - Det har man alltid. Väx upp.
Jag stoppade hängningarna och skyddade mina bybor.
- Din död blir romantisk. - Den blir ärofylld.
Människorna du skyddade med den äran, då?
Vem ska skydda dem när du är död?
Män och deras ära...! Är den viktigare än allt förnuft?
Du kan inte åstadkomma något om du är död.
Du kunde ha stannat kvar här-
- om du nu brydde dig så mycket. Men det gjorde du inte.
Du valde kriget. Du valde äran.
Vad handlar det här om egentligen?
Du säger att du bryr dig om människorna i Locksley-
- fast du drog ut i krig hundratals mil härifrån.
Du hade något på kinden.
Jag skriker, han kommer in och du slår honom och flyr.
Jag har mutat vakten vid östra porten.
Jag kan inte smita! Då vinner sheriffen.
- Har du inte lyssnat? - Jag har en plan. En halv plan...
Jag älskar när du är arg.
Det här är en räddningsaktion.
- Och ingen har upptäckt oss. - Laglösa i fängelsehålorna!
Tack, gode Gud. Han behöver hjälp.
- Tack för att ni kom. - Vi måste skynda oss.
Håll min flyktväg öppen. Jag behöver fem minuter.
Om jag dröjer längre än så får ni gå utan mig.
- Ska bli. - Tack.
Nej, du får inte gå tillbaka dit.
Om du dör, dör jag också - av sorg.
- Du måste följa med. - Det är därför jag älskar dig.
Och du - jag behöver din hjälp. Det är farligt.
Varför väljer du honom om du älskar mig?
Här kommer de.
Vänta in den siste!
Hej på er. Sheriffen sa att jag är välkommen när jag vill.
Mylord, Robin har flytt!
- Vad vill ni? - Ni visade ert rätta ansikte igår.
Nu visar jag mitt.
Ni hade rätt. Jag har mist min blodtörst.
Men om ni någonsin skadar någon för att komma åt mig...
Om ni skär av en tunga eller en arm-
- eller ens luggar någon för att komma åt mig-
- svär jag vid kung Rikard att jag dödar er.
- Jag tror er inte. - Lita på mig.
Inget har förändrats sen igår.
Bevisa det.
Jag tänker inte förändras. Ni kan lika gärna döda mig nu.
Imponerande, men varje pil som möter trä är slöseri.
Ni har inte ens sårat mig. Förtjänar jag inte mer än så?
Är ni rädd för auktoriteter? Eller vet ni att jag har rätt?
Att lag och ordning måste råda? Så tror jag att det är.
Därför ska jag låta er hänga er själv.
- Nu har jag sårat er. - En skråma. Min ståndpunkt kvarstår.
- Lavendel? - Lavendel...
Men min smärta ska lindras av något mycket mer njutbart:
Vetskapen om er svaghet. Ni är lika svag som ni är charmig.
Ni överskattar mitt samvete.
Gör precis som jag säger. Vi ska till tornet.
Sluta! Skada dem inte. Låt dem löpa.
Jag har något att förkunna. Jag, Vaizey, sheriff av Nottingham...
- Erkänner... ...erkänner...
...mina lagvidriga handlingar i Locksley igår...
...och framför min ödmjuka ursäkt...
...till de oskyldiga som har fått lida på grund av mig.
- Jag lovar att betala 500 pund... - Jag lovar att betala...
Nej, jag kan inte fortsätta. Ni får döda...
Vakter! Hejda de där männen!
- Much! Much! - Och skjut Locksley!
Much!
Bind fast det här!
- Var, Robin? - Här!
- Du där! Täck mig! - Ska jag...?
Ja!
- Det gjorde ont. - Hjärtknipande.
Beredda? Gå!
- Är det hon? - Är hon din hustru?
- Vad ser hon hos dig? - Hon har sett den.
- Mycket bra. - Verkligen.
Skynda på.
Jag har förstås ingen familj alls.
Ingen familj, ingen hustru, inga barn...
Men det gör mig inget, konstigt nog. Inget alls...
Jag är rädd att den inte är genomstekt.
Mycket lustigt.